I helgen befann jag mig i Stockholm helt privat för att umgås med vänner. Jag gjorde sådant som en normalt gör på en privat semester. Bodde på hotell, shoppade, umgicks med vänner och var på fest. Just det där att vara på fest resulterade i ett argt meddelande från en bekant. Hen undrade hur jag kunde med att festa på skattebetalarnas bekostnad och att jag borde skämmas! Blev först lite ställd över meddelandet, jag var ju på semester, på min egen lediga tid. Fast jag har insett att som politiker ses jag som politiker dygnet runt och oavsett vad jag gör. Att allt jag gör är politiskt eftersom kunskapen om vad en politiker egentligen är inte är så stor. En första tanke var att kanske är det så att en som politiker inte alls bör lägga upp något privat på sociala medier. Att tänka över vad en lägger upp är klokt oavsett vad en har för sysselsättning. Det är ju trots allt så att vad vi lägger upp påverkar bilden av oss som människor. Just det där att vara människor är en viktig grej. Att jag som politiker är en alldeles vanlig människa, som lever som de allra flesta fast mitt fritidsintresse är politik. För till skillnad mot vad många tror är de allra flesta politiker just fritidspolitiker. Det vill säga vi lägger vår fritid på att engagera oss politiskt på samma sätt som andra väljer att engagera sig i fotboll, i orientering eller kanske som frimärkssamlare. De uppdrag jag är vald till i kommunen får jag arvode för och även förlorad arbetsinkomst. Det handlar om några möten i månaden för min del och med uppehåll över sommaren. Det stora jobbet är däremot ideellt och omfattar möten innan möten där det skall fattas beslut, det är all den tid en lägger på att läsa in sig på handlingar, att organisera partiets verksamhet, möta väljare, åka på kurser för att vidareutbilda sig och att driva valrörelse.
Bilden av en politiker är ju annars att vi lever långt från verkligheten och på heltid ägnar oss åt politik och det dessutom med en tämligen hög lön och många förmåner. I själva verket är en politiker ofta som jag en trettiosexårig mamma till fyra som försöker pussla med livet och tiden för att allt ska hinnas med. Funderar precis som de flesta andra över hur andra lyckas ha det så där städat och fint hemma som jag aldrig tycks hinna med. Jag kör barn mellan aktiviteter, går på möten i skolan, när min pappa levde hade jag kontakten med hans hemtjänst och drabbades ofta av dåligt samvete av att inte hinna med att träffa honom oftare. Min verklighet är den som finns här i kommunen där jag också är politiker. Jag påverkas av besluten som fattas kring skola, taxor, skolskjutsar, resurser till kultur och bibliotek och allt annat som som ingår i kommunens verksamhet.
Fast ser övriga politiker ut som jag? Givetvis inte! Någon av mina kamrater i kommunpolitiken är en tjugofemårig undersköterska och mamma till ett barn, en annan han är nära pensionsåldern och med vuxna utflugna barn, en är året äldre än jag och ordförande på fackklubben på pappersbruket. Flera är undersköterskor, någon är socionom, några är bönder, bara jag är etnolog och bara en var under tjugo när hon valdes i senaste valet. Några av oss bor i hus på landet och andra i lägenhet eller kanske hus i tätorterna. Gemensamt för oss alla är att vi är som folk är mest!
![]() |
Liza Kettil, en ovanligt vanlig politiker |
5 kommentarer:
Men jösses vilket märkligt meddelande? :-O Jag förstår inte riktigt hur personen i fråga fick det till att du festade för skattebetalarnas pengar? En undrar ju hur du förväntas leva för att det ska vara korrekt i den personens ögon? Aldrig roa dej eller göra saker privat? Helknasigt!
Men hallå... ingen jobbar väl non stop?! Märklig kommentar du fick. Kram.
Ibland kan det vara pressande att vara en offentlig person... Jag jobbar som lärare och det kan vara krångligt ibland med att balansera vad jag kan skriva om i min blogg... en har ju rätt till ett privatliv där man bloggar om det är det man vill, men samtidigt är man medveten om att folk, andra elever, lärare eller föräldrar kan ha åsikter om det man skriver.... Som politiker är man ju ännu mer utsatt för massans kritiska öga och okunskap....
Självklart har alla rätt till ett privatliv, även om våra arbeten är en stor del av våra liv, så måste vi ju få ha våra privatliv och allt vad det innebär.
Ha en fortsatt fin helg!
Kram
Men oj! Vilken klantig kommentar! kram Mia
Skämmas för att du umgås med dina vänner på din fritid?! Vilken märklig kommentar. Mej veterligen har vi lagar i vårt land som säger att vi inte får jobba dygnet runt. Oavsett vad man arbetar med. Hoppas du har en bra helg.
Skicka en kommentar